Nej!
Adjö, Cass.
DÅ
Far.
Jack är en nefilim. Till hälften människa, till hälften ängel.
Lucifers son.
Tydligen klarar han ett änglasvärd genom hjärtat och överlever.
Legenden säger: "En nefilim blir mäktigare
än ängeln som avlade den."
En vålnad. Den suger upp din hjärna.
En vålnad visar sin sanna form i en spegel.
Hejsan, grabbar.
Du skadar mina vänner!
- Jack räddade oss. - Det bevisar inget.
Och även om han inte blivit ond ännu, kommer han att bli det.
- Det vet du inte. - Jo, det gör jag.
För när har det nånsin gått rätt för oss?
Om du har rätt?
Om jag har rätt och det blir fråga om att döda dig
blir det jag som gör det.
NU
SPÅDOM I HÄNDER - MEDIUM
Hallå?
Ursäkta. Jag håller på att stänga.
Men...
Kom in.
Du verkar ha nåt på hjärtat.
Ja, mycket faktiskt.
Vad kan jag hjälpa dig med?
Borde du inte veta det?
På skylten står det att du är ett medium.
Jag är en synsk rådgivare, inte en tankeläsare.
Jag läser energier, auror.
Kan du läsa min?
Slut dina ögon.
Jag kan inte låta dig fly.
Speciellt inte nu när jag vet.
Va? Nej! Snälla, nej.
- Nej. - Du är äkta vara.
Snälla. Nej. Snälla, gör det inte.
Håll tyst.
Du behöver inte. Snälla.
- Vem är det? - Det är jag, Sam.
Hej.
Jag hör bara hur det är.
Du har inte kommit ut efter att vi placerade dig här.
Det är okej. Det har varit ganska galet, men...
Jag har med mig nåt. Varsågod och sitt.
Innan du föddes lämnade din mamma ett meddelande till dig.
Och jag vet att du har frågor.
Förhoppningsvis är det här en början.
Ja, här. Jag ska... Så där.
Bara tryck på den knappen här. När du är redo.
Tack.
Hej, Jack. Det är...
Jag är din mamma.
Jag borde väl säga att jag alltid har velat bli mamma.
Jag lekte med dockor. Jag var en sån flicka.
Och dagdrömde om min bebis.
- Hallå? - Sam Winchester?
- Fint att höra din röst. - Missouri.
- Oj, det var... - Jag vet. Det var länge sen.
Förlåt att jag varit frånvarande.
Det gör inget. Hur mår du?
Ärligt talat? Jag kan behöva hjälp.
Jack, låt ingen säga åt dig vem du ska vara,
för den du ska vara handlar inte om ödet.
Det handlar inte om mig eller din far.
Du är den du väljer att vara.
Och jag vet att det kommer att bli bra.
Du kommer att bli fantastisk.
En ängel vakar över dig.
Ja. Nej, jag fattar.
Ja, tack, Jody. Ja.
Vad händer?
Du kommer inte att tro mig. Jag fick ett samtal från Missouri Moseley.
- Oj. Hur länge är det? Ett årtionde? - Mer.
- Hur mår hon? - Inte så bra.
Hon sa att hon varit utanför det här livet ett tag,
men det har hänt nåt som hon behöver hjälp med,
så jag satte Jody på det.
Varför gjorde du det?
För vi måste stanna här.
Vi måste hjälpa Jack lära sig hur han ska kontrollera sin kraft.
Jody klarar det här.
Kanske det. Eller så dör hon
för att du ville sitta barnvakt åt Antikrist.
Dean, vi behöver honom.
Nej, sluta.
- Mamma... - Nej. Du...
Om du vill stanna här och vara Mr Miyagi för ungen,
så varsågod.
Jag vill inte vara med på det, så jag tänker jobba.
Jag uppskattar tjänsten. Tack.
Jag pratade med honom. Allt är bra.
Var offret Dede, en av dina vänner?
Min skyddsling. Hon var som en dotter.
Den närmaste släktingen jag har nuförtiden.
Jag har alltid älskat den bilen.
Dean Winchester.
Missouri. Jody. Jag vet inte vem jag ska krama först.
Hej.
Åh, raring. Jag beklagar din förlust.
Typiskt ett medium att hoppa över småpratet.
- Kom. - Hej.
- Hur är det? - Bra.
Vad hade sheriffen att säga?
Offret hittades med ett hål i skallbasen och hennes hjärna...
Förlåt.
- Tänker du samma som jag? - Vålnad.
Inget inbrott.
Ursäkta mig.
Missouri läser föremål. Det är hennes specialitet.
Han låtsades vara en kund, sa att han behövde hjälp.
Dede var alltid så hjälpsam.
Han är en vålnad.
Men han har fått smak för vår sort.
Äter han synska?
Ja, det gör han.
Missouri?
Missouri, mår du bra?
James!
Träna mig? Till vadå?
Jag har sett vad du kan göra.
Du är mäktig, men du måste lära dig att kontrollera det. Fokusera.
Så att jag inte skadar nån.
Precis.
Ser du pennan?
Jag vill att du flyttar på den.
Med tankekraft.
- Så där bara? - Ja.
RING JAMES? PRATA NU
Hallå?
- James? Raring? - Mamma?
Jag vet att jag inte ska ringa, men det här är viktigt.
Låt mig gissa. Du har haft en vision.
Ja. Du måste tro mig.
James, det kommer nåt ont. Det kommer efter dig och Pa...
Åk till Buckhead i Georgia.
Här är adressen.
Min son James bor där med mitt barnbarn Patience.
Vålnaden är ute efter dem. Det var det jag såg.
Okej, kom.
Nej, jag är... Jag komplicerar bara det hela.
James vill inte ha med mig att göra.
Varför inte?
Han har sina orsaker.
Jag håller mig undan och tar farväl av Dede.
- Jag gillar inte det alls. - Du måste inte gilla det.
Du måste bara göra det. Rädda min familj.
Hör du mig, Dean Winchester?
Ja, ma'am.
Bra.
Och tack.
Jag kan inte. Ingenting.
- Jag är värdelös. - Lugn.
När du använde dina krafter, hur kändes det?
Jag minns inte...
Det var som att andas.
Som att blinka. Det bara skedde.
- Även med Asmodeus? Hände det bara? - Nej. Han tvingade mig.
Det var som... Som om han var i mitt huvud.
Okej, då... Föreställ dig att han gör så.
- Nej. - Varför inte?
För att jag inte vill. Jag kan inte göra det här.
Och du stirrar på mig och väntar!
Vet du vad? Vi tar en paus.
På riktigt?
Ja, jag hämtar mat. Bara...
Stanna här, försök slappna av. När jag kommer tillbaka försöker vi igen.
Mina spådomsstenar.
Hej.
Du kan skona mig. Jag vet vad du är och varför du är här.
Och varför är jag det?
Du kommer att döda mig.
Då antar jag att det är dags att...
Skrika.
Nej, det blir inget sånt.
Jag har sett hur det blir. Om jag springer, fångar du mig,
och jag dör. Om jag stannar, dör jag.
Men på det här sättet kommer mitt folk att mörda dig.
Är du säker på det?
Ja.
Det här skulle vara roligare om du skrek.
Tufft.
- Hej. - Hej.
- Var kommer du ifrån? - Biblioteket.
Varför frågade jag?
Hur var träningen?
Vidrig. Tränaren klagade på min serve. Sa att vi suger i år.
Jaså.
- Inspirerande. - Visst.
Om vi bara hade en riktigt bra spelare i vårt lag.
En hemlig atletisk bokmal som tar oss till seger.
Ronson, jag var 12.
Och den bästa volleybollspelare jag sett.
Det är sista året, jag har fem AP-kurser och frivilligarbete.
Jag har inte tid.
- Ser du? - Seriöst?
Du är som Wonder Woman.
Det är sånt slöseri.
- Behöver du skjuts? - Nej.
Jag stinker. Jag måste duscha. Vi ses!
Vi ses.
Hallå?
Patience.
Okej.
Jobbar du hemifrån?
Ja, jag har ett kundsamtal strax.
- Har du sovit gott? - Jag hade en mardröm.
Om farmor.
Det var bara en dröm.
Tragedi i en förort till Omaha i går kväll...
- Och 20 dollar bensin. - Erica Foster har storyn.
Det har skett två mord det senaste dygnet,
båda på samma företag.
Det senaste offret har identifierats som Missouri Moseley.
Hon hittades död på platsen.
Vi kommer med mer information snart,
men brottsplatsundersökare finns på plats.
Hon visste det. Vi kunde ha skyddat henne.
Vill du åka tillbaka?
Nej, Missouri ville att vi skulle rädda hennes familj.
Det är precis vad vi ska göra.
James Turner?
Vi måste prata.
Vad ni än säljer, är jag inte intresserad.
Det handlar om...
Det handlar om din mor. Missouri skickade oss. Hon är...
- Hon är död. - Död?
En vålnad tog henne.
Vad ni än leker, så talade jag med min mor igår.
Hon dog igår kväll, kl. 21.00, enligt rättsläkaren.
Jag... Nej, jag...
Jag lade på luren.
James, lyssna på mig.
Missouri skickade oss eftersom varelsen som dödade henne är lös.
Den är ute efter dig och din dotter.
Inte ens Ahmed?
Jag har sett honom dregla över dig i kemilabbet.
- Han är söt. - Nej, han är sexig.
- Galet sexig. - Okej, han är sexig.
Men när ska jag ha tid
att hantera en high school-pojkes förälskelse?
Dessutom får han underkänt i kemi.
- Som om det spelar roll. - Det gör det för mig.
- Vart ska du? - Jag stinker.
Jag måste duscha. Vi ses.
Vi ses.
Patience.
Hallå?
Jag stinker.
- Jag måste duscha. Vi ses! - Vi ses.
Patience.
Okej.
Duktig flicka.
Det gör jätteont. Men ingen fara. Det växer tillbaka.
Hur är det?
Jag tar det. Stanna hos henne.
Jag tappade bort honom. Såg du honom?
Ja. Han... Han försökte hugga mig med den där.
- Vänta. Du... - Ja.
Okej, den där varelsen kanske kommer tillbaka, så...
- Hurså? - Allt vi vet är att han förföljer synska.
Synska? Vad vill han mig då?
- Vad tror du? - Jag...
Nej. Jag är inte...
Jag får déjà vu ibland, men det är normalt.
Din farmor var ett medium och hon skickade oss att skydda dig.
Farmor sa att hon var synsk, men hon är en bluff.
Hon bryr sig inte om mig. Hon dumpade mig.
Mig och pappa efter att mamma dog.
Kvinnan du beskriver som lämnade hela sin familj
är inte alls som Missouri var.
Varför säger du "var"?
DET BEGÅVADE BARNETS DRAMA
Jack?
Jack!
Jack. Vad gör du?
Jag flyttade pennan.
Okej, jag vet att det inte är direkt kul...
Nej, det är motsatsen till kul.
Men varför är det så svårt?
Jag har sett dig kasta folk tvärs över ett rum.
Jag har kastats tvärs över rummet av dig.
Jag har sett dig öppna helvetets port, och nu ingenting?
Det är nåt som inte stämmer.
Det är logiskt
om jag är ond.
Va?
Bara gå. Snälla.
Nej, Jack. Varför tror du att du är ond?
För när jag ser på dig är det inte vad jag ser.
Dean ser det.
Det är därför han säger...
Han sa att han skulle döda mig.
- Han vadå? - Och det borde han kanske.
Mamma sa att jag kunde vara god,
att jag hade ett val att vara god, att det var upp till mig.
Men hon är död på grund av mig.
Jag har bara varit på jorden i några dagar och jag har redan skadat folk.
Jag har redan gjort onda saker.
Och oavsett hur mycket jag försöker, kan jag inte...
Jag kan inte göra den enda goda, dumma grejen som du vill.
Så...
Jag är nog ond, som Lucifer.
Jack...
Hör på. Att Asmodeus lurade dig,
Dean...
Inget av det är ditt fel.
Jag tror att efter allt som hänt
är du antagligen rädd för att använda din kraft.
Och att jag pressar dig hjälper antagligen inte.
På riktigt?
Ja.
Ska vi sluta för dagen? Tills jag kommer på ett bättre sätt.
Hur låter det?
Det låter bra.
Bra. Kom.
Sam. Varför är du så snäll mot mig?
För att jag vet hur det känns att inte passa in,
att känna att det finns ett mörker inom en,
att vara rädd för vem man är, vad man kan göra.
Dean, Cass,
min familj hjälpte mig genom det.
Så nu vill jag hjälpa dig.
För du är inte ond, Jack.
Du sa att hon hade lämnat oss. Men det här...
Pappa, är det sant?
Ja.
- Du sa att hon var en bluff. - Det var hon.
Jag tyckte att hon var det. Efteråt.
Jag trodde på hennes krafter. Jag litade på dem.
- Men de var fel. - Vad menar du?
När din mamma blev sjuk sa farmor:
"Tess kommer att bli bra."
Hon lovade mig. Men sen...
Hon bad om ursäkt efteråt. Hon sa: "Ingenting är förutbestämt."
Men jag kunde inte förlåta henne.
Så du stängde ut din mor ur ditt liv?
Hela den här tiden kunde jag ha haft en relation med henne.
När jag växte upp var hon alltid på väg, på jakt.
Jag tillbringade hela min barndom livrädd för monster,
att förlora henne. Jag ville inte ge dig det livet. Jag...
- Jag ville inte att hon uppmuntrade... - Uppmuntrade vadå?
Farmor trodde...
Hon kände att du hade gåvan.
- Herregud. - Men det har du inte.
Det har du inte. Du är 18. Vi borde veta om du har krafter nu.
Min dröm inatt,
jag såg vad som hände, innan det hände. Jag...
Din dotter är synsk.
Det är därför vålnaden är ute efter henne.
Så vi flyr. Vi kan reda ut det här senare,
men nu hämtar du dina saker. Vi måste iväg.
Patience, jag sa nu!
James, du kan inte.
Jag kan. Jag måste.
Patience, hon är...
- Hon är allt jag har. - Du har mig!
Jag vill inte att du influerar henne, förgiftar henne.
- Du måste ta farväl. - James...
Hej, sötnos. Jag har nåt till dig.
Jag lovar att vad som än händer, vart jag än reser,
kommer jag alltid att beskydda dig.
Hör du det?
Okej, tack,
Har du sett nåt på övervakningskamerorna?
Jag såg vanen vid ett trafikljus några kvarter härifrån,
men det är svårt att se registernumret. Vad sa sheriffen?
Han sa att de ska hålla ögonen öppna, men...
James?
När jag var liten och mamma var på jakt, blev jag så rädd.
Hon gav mig de här. Spådomsstenar.
Spådomsredskap.
Hon lärde mig att använda dem,
så att vi alltid kunde hitta varandra.
Sysslade du med magi?
Det var desperata tider.
Du är vaken.
Du undrar säkert varför jag inte tömde dig direkt.
Det första mediumet jag träffade var en olycka.
En kille på mentalsjukhus. Trodde han var normalt galen,
men det visade sig att han inte var galen alls. Och när jag fick smak för...
Med en synsk är det annorlunda.
Det är en kick.
Jag blir klarare. Allting blir tydligare.
Stark och fokuserad. Men jag måste säga
att din farmor var den bästa jag haft.
Det fick mig att fundera.
Du är av samma skrot och korn.
Men du är ung och frisk.
Med dig kan jag verkligen dra ut på det.
Jag ska äta och äta av dig.
Jag ska njuta av din stora, vackra hjärna.
För det första, äckligt.
För det andra, jag är inte synsk.
Du slösar med tiden.
Din farmor trodde att du var det. Såg det när jag åt henne.
Det är väl bäst att jag är säker?
Dags för ett litet smakprov.
Patience.
- Pappa. - Jag ska få ut dig, okej?
Pappa!
Nej, pappa!
Jody?
Dags för ett litet smakprov.
- Patience. - Pappa?
Jag ska få dig härifrån, okej?
Flytta på dig!
Jody, bakom dig!
Jody?
Dean!
Är du okej?
Hur kom du...
Jag är väl synsk.
Så som du hanterade vålnaden, du kan ännu.
Jag antar det.
Hej.
Jag har sagt det förut, men snyggt jobbat.
Tack. För allting.
Har du funderat på vad som händer nu?
Jag vet inte.
Skolan börjar om en timme, så matematik, antar jag.
Och din gåva?
Jag pratade med pappa. Han tycker jag ska lägga undan den.
Att vi borde gå tillbaka till det normala.
Han har kanske rätt.
Det har han.
Livet att jaga monster innehåller ingen glädje.
Det är bara smärta, skräck och död.
Så om du har en chans att återgå till det normala, ta den.
Patience, vänta.
Jag kanske har fel nu, men du måste inte lyssna på honom.
Inte på nån av dem, om det inte är vad du verkligen vill.
Jag hade en dotter, Claire,
och jag bad henne att kämpa för den hon verkligen var,
för jag trodde att det skulle hålla henne i säkerhet.
Det fungerade inte.
Det gör det aldrig.
Din gåva... Du har kanske rätt.
Den kanske försvinner.
Men om den inte gör det,
om du tvingar bort den för att göra nån annan glad,
kommer du bara att göra dig själv ledsen.
Det är ditt val.
Men om du behöver nån att prata med, eller åka nånstans,
står min dörr alltid öppen.
Hur var det?
Jody berättade om Missouri.
Ja, bara en vanlig dag på jobbet.
- Hur mår ungen? Har han blivit ond än? - Nej.
Men han är ganska förstörd.
Det menar du inte.
Han är förstörd på grund av dig.
Du sa att du skulle döda honom.
- Det var inte så. - Hur var det då?
Jag sa sanningen.
Du tror att du kan använda freaket,
men jag vet hur det slutar och det är dåligt.
- Det gjorde det inte. - Va?
Det slutade inte illa när jag var freaket,
när jag drack demonblod.
Kom igen, det är en annan sak.
Var det? För du kunde ha satt en kula i mig.
Pappa sa att du skulle skjuta mig, men det gjorde du inte.
Du räddade mig.
Så, hjälp mig rädda honom.
Du förtjänade att bli räddad. Inte han!
Jo, det gör han. Så klart han gör.
Du tror att du kan använda honom
som ett slags interdimensionell konservöppnare, och visst, bra.
Men låtsas inte att du bryr dig om honom,
för du bryr dig bara om vad han kan göra för dig.
Om du vill låtsas det, visst. Men jag kan knappt se på ungen.
För när jag gör det, ser jag bara alla vi har förlorat.
Mamma valde själv att ge sig på Lucifer. Det är inte Jacks fel.
- Cass, då? - Vad är det med honom?
Han manipulerade honom. Han kom med löften.
Sa "paradiset på jorden" och Cass köpte det.
Och vet du vart det fick honom?
Det fick honom dödad!
Du kan kanske glömma det, men det kan inte jag!
Castiel.
Undertexter: Ulrika Lindfors-Davis
Swedish